Tidligere på...
General Tak, kan jeg spørre hva du skal gjøre i Defiance?
Jeg skal drepe alle menneskene,
og brenne dette avskyelige stedet ned til grunnen.
Du og din kone skal opptre som mine sabotører
og ødelegge Defiance innenfra.
Min mor og far jobber som spioner for VK.
Gå!
Datak Tarr, du er funnet skyldig i høyforræderi.
Du er dømt til døden.
Denne byen vil angripe oss om de finner ut at du beskytter en spion.
Du er mer trøbbel enn du er verdt.
Spis det.
Vi kan ha spiren til en angrepsstyrke.
Vi tar slaget til Rahm Tak og tar ham med buksene nede.
Hvorfor slåss ikke Den utrolige gudinnen ved deres side?
Datteren min er ikke i stand til å holde et våpen.
Jeg må dra tilbake.
Nei. Ikke i dag.
Sluttspillet kommer, mine venner.
Om noen få dager...
vil vi ri inn i Defiance.
Vår indogenske løytnant Bebe har tatt på seg menneskeansikt
og har gravd seg inn under stasisnettene.
Jeg heter Datak Tarr.
Jeg heter Datak Tarr...
og jeg er kommet for å drepe deg.
Er du redd? Det burde du være.
Du skal vise meg respekt!
"En dåre som bevæpner seg, truer bare seg selv."
Dette er ikke et leketøy.
Jeg vil ha min egen kniv.
Strømkniver er for menn, ikke barn.
Datak, sønnen min...
du har ikke gjort deg fortjent...
til en manns våpen.
Er ikke det Rahms spion?
Jo, det er det.
Så synd at det måtte ende slik.
Kom igjen.
Målene har gått inn på NeedWant.
Er kulen på nett?
Fullt funksjonsdyktig.
Da gjør vi dette.
Han var modig til slutt.
Datak Tarr?
Vel, han valgte å lide på stativet.
For å sone. Jeg håper det funker for ham. At han forsones med guden sin.
Jeg håper at guden hans sender et lyn opp i ræva hans.
Jeg sier ikke at jeg tilgir ham, bare at han var modig.
Modigere enn kona.
Modigere enn Berlin?
Jeg vil ikke snakke om henne.
Dere to ble ganske nære mens jeg var borte.
Jeg forventet mer fra henne.
Da J-Rep kollapset, var hun fortapt.
Jeg gav henne skiltet, tok imot henne,
behandlet henne som en søster.
Det var din første tabbe.
Kenya ville aldri ha rømt.
Slipp våpenet, lensmann!
Løsne magasinet, og send pistolen hit!
De dreper oss uansett. Bare skyt ham.
Skyt gjennom meg hvis du må!
De har skuddsikre vester. Det vil ikke funke.
Votaner, hold dere bak.
Mennesker, ned på kne, bak baren,
fingrene foldet bak hodet!
Kom igjen!
Fortere!
Vi har en viktig beskjed til dere alle.
Folk i Defiance,
som dere uten tvil vet, er jeg general Rahm Tak
fra Votanis-kollektivet.
Beklager rotet,
men jeg må få ordfører Amanda til å forstå at jeg er seriøs.
Forstår du at jeg er seriøs?
Ser du meg?
Miraklenes tidsalder, hva?
Jeg har et forslag til deg, Amanda,
og jeg vil fremsette det med vitner til stede.
Krigen er over.
Menneskene har tapt.
Slakteren fra Yosemite...
tapte.
Mine krav er enkle...
senk stasisnettene og slipp meg inn.
Til gjengjeld...
får menneskene fritt leide til å finne et nytt hjem.
Du lyver.
Hvis jeg senker nettene og sender menneskene gjennom Bisselpasset,
plukker du dem ned som på kalkunjakt.
Jeg ville elsket
å få alt rosakjøttet på ett sted...
Men jeg skal ikke det.
- Hvorfor ikke? -Fordi jeg er en rasjonell mann.
Et ublodig kupp beskytter livet til soldatene mine
og hindrer dere i å sette denne byen i brann for å trosse meg.
Tenker du å bo her?
Det er den perfekte hjemmebasen
med perfekte sikkerhetstiltak.
Etter at dere har dratt, skal jeg gjøre Defiance-dalen til en treningsleir
hvor ingen våger å motsette seg meg.
Hvis prisen for det er å løslate noen mennesker,
får det bli slik.
Halvparten av dere vil dø i Steinørkenen uten at jeg løfter en finger.
Så det blir enten det, ellers
dør menneskene én etter én.
Hva sier dere?
Det er den beste avtalen dere får.
Vi skal kjempe mot deg til siste slutt.
Vi vinner kanskje ikke,
men vi skal sørge for at seieren din blir utrolig dyr.
Håper du har baller til å dukke opp, så jeg kan skyte dem av deg.
Morsomt.
Skyt gislene.
Nei!
Skyt ham!
Bra skyting, Tex.
Kindzi?
Er du her?
Vi vet begge at faren din viste dårlig dømmekraft
ved å kvele deg.
Så mye er åpenbart.
Jeg ville satt pris på muligheten
til...
å be ham om å unnskylde seg.
Jeg vil også be om unnskyldning.
Hvordan kom de seg gjennom stasisnettene?
Aner ikke.
Men vi må bli bedre.
Hei, Tex.
Du er god i kamp.
- Takk. - Har du et navn?
Christopher Beckman.
Jeg setter pris på hjelpen.
Hvor er du fra?
Jeg er på vei sørover, jeg søker jobb som leiesoldat.
Jeg organiserte sikkerheten for en APS-transport
som smuglet varer gjennom Shipton-ørkenen.
En tøff tur.
Den er ikke for feiginger.
Hør...
Jeg sier det rett ut. Dette er ikke din kamp, men...
Du trenger ikke å overbevise meg.
Det som har skjedd her, er feil.
Disse menneskene fortjener rettferd.
Du kan regne med meg.
Takk.
Alak!
Samle militsen på Darby plass
om 20 minutter. Vi skal på jakt.
Kom igjen, småen.
- La oss komme i gang. - Ja. Beklager.
Vis Beckman rundt. Sørg for at han får utstyr.
Ja. Jeg heter Alak.
Beckman.
Har vi møttes før?
Ikke det jeg vet. Men...
Vi mennesker ser like ut for deg, hva?
Nei...
- Jeg mente ikke det. - Slapp av, gutt. Jeg erter deg.
Vi går og møte denne militsen din.
Jeg hørte det.
Hva skal du gjøre?
Jeg skal kjempe.
Jeg må det.
Hva om du får panikk?
Blir lammet igjen?
Det gjør jeg ikke.
Burde drept Rahm da jeg hadde sjansen.
Det ville forandret alt.
Hør, om det...
Jeg tror jeg plaget deg ganske mye.
Jeg tok aldri dine følelser for New York med i beregningen.
Og Tommy.
Det jeg prøver å si, er at som far har jeg hatt bedre øyeblikk.
Ba du faktisk om unnskyldning?
La oss si at det skyldes at jeg er blitt bløt på mine gamle dager.
Militsen samler seg på Darby plass.
Får du ræva ned dit for å rapportere?
Og småen...
du gav ikke opp.
Jeg er stolt av deg.
Borgere i Defiance, som dere sikkert har hørt,
ble byen vår angrepet av VK-terrorister i morges.
Begge terroristene ble drept.
Tragisk nok
ble ti uskyldige borgere også det.
Folk som dere kanskje kjenner. Venner, foreldre, søsken, ektefeller.
Vi vet ikke hvordan terroristene
- kom seg inn hit. - Kom igjen.
- Eller hvor mange som gjemmer seg... - Fremad!
...blant oss nå.
Nå organiserer lensmann Nolan en menneskejakt
for å identifisere og nøytralisere infiltratørene fra Votanis-kollektivet.
Borgere, pass på...
Vi har ikke åpnet...
sir.
- Jeg er sulten. - Har du ikke hørt det?
- VK skjøt NeedWant sønder og sammen. -Vår levemåte...
- Pannekaker, tror jeg. -alt vi tror på...
- Med frukt. -står i fare for å bli ødelagt.
Siden lensmannens milits leter etter disse kriminelle...
må gatene ryddes.
Det blir ok.
Jeg utsteder portforbud for hele byen.
Hvis dere er hjemme, bli der.
Hvis dere er ute, må dere komme dere til nærmeste bygning og forbli der
til jeg erklærer at det er trygt å driste seg utendørs igjen.
Dette er for å beskytte dere.
Jeg skal sørge for at dere ikke blir skutt av våre egne,
og jeg skal hjelpe militsen med å ta fiendene våre.
Nei!
- Skuddene kom derfra. - Greit.
Du, med meg. Kom igjen!
Det kom fra Cotter-gaten.
Dere to, gå!
For dum til å leve.
Du har ingen ære.
Skal du drepe oss?
Nei.
Men historiene.
Gamle historier.
Dere er trygge nå.
Takk, omec.
Du har reddet barna mine.
Gjorde du det med tennene?
Jeg hadde ingen andre våpen.
Du gjorde noe bra her.
Du kunne gjøre mer.
Jeg har sagt det før.
Vi trenger deg.
Dette er ikke min kamp.
Kindzi?
Trollmenn.
Dette er familien vår.
Jeg ville du skulle treffe dem.
Når vi har forsynt skipet med drivkraft, vekker vi dem.
Vil du vite hva som vil skje etterpå?
Vi skal erobre jorden og gjøre dere alle til slaver.
Gjøre med dere som vi ønsker.
Spise det deilige kjøttet deres i en ærerik Skrekkinnhøsting.
Hvorfor forteller du meg dette?
Nå når du kjenner hemmelighetene våre, blir faren min nødt til å drepe deg.
Hva har hun sett?
Jeg viste henne alt, far.
Hun vet at familien vår sover ovenpå.
Hun kjenner til erobringsplanene våre.
Er det sant?
Hvis du setter henne fri,
forteller hun hele byen det hun vet.
Jeg har mistet én hjemplanet...
og blir tre ganger forbannet
- før jeg mister én til. - Hvis du lar henne leve...
- Er det sant? - ødelegger hun planene våre.
En stund ville jeg ta denne planten og legge beslag på den for folket vårt.
Og nå?
Jeg har sett mange ting og folket her i Defiance.
Ting som jeg beundrer.
Veien vår har endret seg...
til inkludering.
Du forråder familien vår.
Hun er farlig.
Kindzi vil aldri akseptere fred.
Hvis du virkelig ønsker et forlik med jordens folk...
må hun stanses.
Hvordan stanses?
Det kan jeg ikke si.
Men det må skje.
Jeg er glad i deg, Stahma.
Men vi er ikke på samme lag.
Du er ikke omec.
Du får ikke true datteren min.
Jeg gjør skam på meg selv.
Falsk castitansk ydmykhet passer deg ikke.
Overlagt uvitenhet passer heller ikke deg.
Jeg tror at vi begge burde stille høyere.
Trå forsiktig...
lille castitaner.
Trå forsiktig.
Sa han noe?
Noe som hjelper oss å finne de medsammensvorne?
Omecen sa at vi burde være trygge nå. Er det sant?
Selvsagt. Dere klarer dere bra.
Jeg har funnet noe.
Det lå i jakken hans.
Hva er det?
Det er et kart over byen.
De kom ikke over fjellet.
De gravde seg inn.
Greit.
Alfalaget kommer inn fra vest,
slår til mot leiren med M-19-er og røyker ut Rahms tropper
syd, sydvest mot skogkanten og snikskytterne.
- Hva har vi? - Meg og Zero på åskammen,
- resten av Baker langs skogkanten. - Bra jobbet.
Stans, jeg har hørt nok.
- Nei. - "Nei"?
Nei, jeg vil ha denne tunnelen forseglet fra denne siden.
Vi fanger enhver som er igjen i byen og overlever en dag til.
De er mange flere enn oss.
Dette er vår sjanse til å ta kampen til ham.
Til å overraske ham.
Alak. Hva har du?
Den er fire, kanskje fem kilometer lang.
Det er klart her.
Ingenting mistenkelig? Ingen feller?
Jeg er fremdeles hel.
Greit, finn dekning et trygt sted.
Hold øynene åpne. Ser du noen VK,
- piper du en advarsel til meg. - Ja.
- Og Alak. - Ja?
Det var modig å melde seg frivillig. Godt jobbet.
Takk.
Dette er det nærmeste vi kommer en garanti.
Nei, det er en stor risiko.
Det var det å krysse Delaware-elva, men Washington turte.
- Greit. Gjør det. - Greit.
Ta den jævelen.
Greit, Beckman, du er foran med meg og Irisa.
Zero, Dell og Barnes er de neste.
Så mine tre JMK-karer.
Etter det går vi med lag én til fire.
Amanda, du tar resten av troppene.
Omring bygningen. Ingen slipper inn eller ut.
- Noe mistenkelig... - Jeg piper deg på anroperen.
Lykke til.
Ok, alle sammen. Kom med det.
Nei. Jeg vil ikke ha ham der.
- Det er ikke opp til deg. - Du blir med meg.
Jeg drar.
Bare vær forsiktig.
Alltid.
Greit, dere. Kom inn.
Vi drar ned dit, hold dere våkne.
Sjekk utstyret deres, deretter utstyret
til sidemannen.
Vi beveger oss i grupper på fire, så vi trenger klare ildlinjer.
Vi skal bevege oss sakte...
etter tur, og trygt.
Og husk...
Jeg valgte hver og én av dere av en grunn.
Sammen...
skal vi gjøre Defiance stolt.
Greit, vi stiller dem opp.
Beveg dere ut.
Beklager.
Dette er nytt for meg.
Vær stille.
Det er ok.
Alle holder posisjonene her til dere får signal fra meg.
Du er med meg.
Gå.
Hva er det?
Jeg hørte noe.
Bli her.
Jeg melder meg hos Nolan.
Hold posisjonene.
Ikke kom frem under noen omstendighet.
Greit, la oss dra.
Beckman, jeg ba deg om å holde posisjonen i tunnelen.
Nei.
Nei!
Du dumme rosahud.
Takk for at du fører mennene dine til slaktebenken.
Hodet ditt blir et flott trofé for Rahm.
Jeg hadde ikke noe valg.
Å angripe en edsvoren shanje med min kniv?
Er du gal?
Han angrep meg!
Jeg tryglet for å holde deg unna skammestativet.
Jeg forsvarte din ære!
Du var hovmodig! Ære trenger ikke å forsvares!
Den kan ikke vinnes i menns øyne,
bare tapes i Guds øyne.
Forstår du?
Datak!
Nei.
Du forstår bare én ting.
Skal du bare stå der?
Amanda hadde rett.
Hvis vi sprengte vår ende av tunnelen,
ville alle vært i live.
Du gamblet.
Hvis det hadde fungert, ville du vært en helt.
Men det funket ikke, så hva gjør det meg til?
De stolte på meg. De fulgte meg. Nå er de døde på grunn av meg.
Du drepte dem ikke.
Rahm Tak gjorde det.
Du kan bære den vekten,
men det gjør det ikke riktig.
Det er vel det du har sagt hele tiden?
Bra forsøk, småen.
Hvil deg litt.
Nolan.
- Vi har problemer. - Hva er det?
Rahm Tak bygger leir rett utenfor stasenettet.
Han prøver å presse oss.
Det er en blokade.
Jeg har en idé.
- Snakk. - Hvis det funker,
er det en brennsikker måte å ødelegge Rahm og hæren hans på.
Men det er et problem.
Hva?
Det er et selvmordsoppdrag.
Jeg lytter.
Et stasisnett består av tenserpartikler.
Når de kjedes sammen, blir de stabile og danner en ugjennomtrengelig barriere.
Hvis du bruker en dings til å reversere den elektromagnetiske spenningen,
vil tenserpartiklene hekte seg av
- og eksplodere. - Samme prinsipp som å bruke nettkutteren.
Gullstjerne til tøffingen.
Rahm Tak har gjort oss en stor tjeneste
ved å slå leir ved siden av en diger bombe.
Hvis vi kan avgrense og samle kraften i eksplosjonen,
for eksempel ved å bruke et lokalisert singulærfelt...
Sprenge ham til helvete?
Og du får et klistremerke med "lærerens kjæledegge" på.
Kom til meg etter timen.
Jeg kan slenge sammen en sikteanordning.
Den er liten, så jeg kan implantere den kirurgisk i den frivilliges underarm.
I min underarm.
Den er ikke-metallisk og dermed usynlig for skannere.
Så du snakker deg inn i leiren til Rahm Tak,
når du er midt i...
sprenger jeg nettene med fjernstyring.
Ha det, Rahm Tak. Ha det, hær.
Og ha det, Nolan.
- Uakseptabelt. - Det er nødvendig.
Nei. Jeg lar deg ikke kaste bort livet ditt.
Hvis planen mislykkes,
trenger jeg deg i live for plan B.
Plan B finnes ikke!
Det finnes alltid en plan B.
Putt dingsen i armen min.
- Nei. - Jo. Hvis den feiler, blir jeg martyr.
- En dum idé. - Som får mennesker
- og votaner sammen. Jeg diskuterer ikke - Nei.
- dette. - Dere overser det åpenbare.
Du burde hvile deg.
Rahm Tak vet vi er desperate.
Han forventer et triks.
Når han ser en av dere,
får han en snikskytter til å knerte dere på en kilometers avstand.
Og hvem tror du kan komme nært nok?
Jeg vet bare om én.
Far! Jeg vant reise på en ark.
Jeg vant en reise på en ark.
I kortspill.
Jeg ønsker deg god reise.
Jeg vant to plasser.
- Du blir med meg! - Nei.
Jeg må bli og ta meg av skriftrullene.
Hvorfor det?
Vår verden går under.
Jeg drar ikke uten deg.
Det må du.
Ta denne kniven til den nye verden, min elskede sønn.
Bær mitt navn med ære,
og gi det videre til ditt eget barn.
Lov meg det.
Jeg lover.
Husk, Datak, stolthet, grådighet, ambisjon.
Det er kjødets forfengelighet.
Bare ære består.
Og når æren dør,
dør sjelen med den.
Gjør meg stolt.
Drikk.
Så hyggelig å se deg.
Rahm Tak har tatt fra deg alt.
Alak og barnebarnet ditt må bære byrden
av Tarr-navnet resten av livet.
Hvorfor er du her?
Jeg gir deg sjansen til forløsning.
Og Stahma?
Hun er fremdeles savnet.
Men hvis hun dukker opp i live...
benåder jeg henne...
slik jeg benåder deg.
Gjennom døden.
Det er haken.
Rahm Taks menn...
skjøt Alak.
Vi mistet ham nesten.
Jeg gir deg...
en sjanse til å drepe Rahm Tak.
En sjanse til å redde Defiance, en sjanse...
til å redde din sønn og sønnesønn.
Vil du hjelpe oss?
Jeg kunne ikke vært stoltere av deg.
Jeg håper at jeg kan leve opp til ditt eksempel.
Jeg har sett alt jeg trenger.
Kom igjen.
Han er gjennom.
Koble på nettene igjen.
Det kommer noen denne veien.
Skyt dem i hodet.
Jeg tror det er Datak Tarr.
Hva?
Nei.
Skal jeg skyte ham?
Han har gjort meg nysgjerrig.
De skjøt ham ikke.
ORDFØRERKONTORET DEFIANCE RÅDHUS
Han er ren.
Velkommen hjem, kjekken.
Jeg tror han er inne, men jeg er ikke sikker.
Spreng nettene.
Sprenger nettene.
Tensorpartiklene når kritisk masse om fire minutter. Nedtelling.
Du ser litt arbeiderklasse ut for tiden, ikke sant?
Skammestativet er en flott utjevner.
Hvilken utvannet form av skammeseremonien
praktiserer de i Defiance?
Armene og bena dine sitter fremdeles fast, merkelig nok.
De skar meg ned og sendte meg hit med...
ordførerens overgivelsesbetingelser.
Hvorfor deg?
De antok at du ville skyte den som kom.
Overrasker meg at du ikke gjorde det.
Kall meg en sentimental, gammel fjert.
Disse betingelsene er søppel.
Jeg trekker meg ikke tilbake.
Jeg gir dem ikke et gissel.
Og jeg kommer ikke til å forhandle.
Gå tilbake og si til Amanda at hennes eneste mulighet er å senke nettene.
Hva gjør du her fremdeles? Gå.
Jeg vil gjerne bli.
Jeg kidnappet sønnen din.
Jeg slo deg helseløs. Jeg satte deg i skammestativet.
Hvis jeg lar deg bli,
prøver du å drepe meg når jeg snur ryggen til deg.
Ryktet om skarpsinnet ditt er åpenbart velfortjent.
Men jeg lover deg, general...
Jeg er en knust mann...
som kommer til deg i min ytterste nød.
Jeg liker ydmykheten, det er sant.
Den gleder meg.
Men...
jeg er ikke i posisjon
til å ta noen sjanser
med seieren så nært forestående.
Kan jeg bevise
min lojalitet?
Jeg trenger strømkniven min.
Skal jeg bevæpne deg?
Jeg skjønner ikke vitsen.
Jeg slåss for livet mitt, general.
Det er ingen vits.
Du...
Du trykker på knappene mine.
Vet du det?
Følg med på ham.
Skammestativet ville ha revet lemmene mine fra kroppen.
Du har reddet meg fra denne skjebnen.
Derfor er kroppen min din.
Inkludert den gode venstrearmen min.
Fy faen!
Det er litt av en gangstergreie.
Jeg er imponert!
- Han er inne, ikke sant? - Ja.
På prøvevilkår.
Takk, favi Tak.
Kan jeg få et øyeblikk alene?
Smerten er enorm.
Ja.
Ikke gå for langt.
Herregud! Den gærne hainten.
Denne går inn i samlingen, ikke sant?
Vent litt.
Det er noe inni her.
Å faen!